Десислав Начков
Вечер на морския бряг

chitanka.info

На съпругата ми и дъщеря ни

Спомних си, когато бяхме тримата,

седнали на пясъка след залеза,

вятъра, извиращ от невинното

милваше се със вълните алени.

Слънцето току-що бе изчезнало,

потопило сънища във спомена,

чайките се губеха във бездните,

от нощта пристигаща подгонени.

Гледахме безкрая с умиление,

стоплени от благодарност искрена,

вричахме се в нашето спасение,

уморени, плахи и пречистени.

И така стаени и безименни,

седнали на пясъка сред нищото…

Спомних си, че бяхме само тримата

и че всичко друго бе излишно.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.